‫אני לא אגיע לבית הספר‬ ‫במשך זמן מה, החל מהיום.‬
‫הנה ידיעות הקהילה.‬
‫המשטרה מנסה ככל יכולתה למצוא אותם.‬
‫אני בטוחה שימצאו אותם, אז תהיה סבלני.‬ ‫בסדר?‬
‫את לא הולכת לשאול אותי, נכון?‬
‫את יודעת, נכון? שבאותו לילה, אני...‬
‫אתה מתכוון לזה שהתגנבתם‬ ‫למקדש הכלים הטקסיים?‬
‫כנראה שאת יודעת הכול.‬
‫מיון ממש כעסה.‬
‫אני לא חושבת שהענישו אותך.‬
‫אז אני אעניש אותך במקומם.‬
‫אני מצטער.‬
‫מה זה?‬
‫"אני מחלקת רוטב סויה איכותי‬ ‫שקרובים שלי מאקיטה שלחו לי.‬
‫מוזמנים ליצור קשר עם סונוזאקי."‬
‫רנה, ידעת על זה?‬
‫אני אלך לבית של מיון. אני אתנצל.ױ‬
‫אני רוצה שהיא תשים לזה סוף.‬
‫- פרק שילוח הכותנה‬ ‫חלק 4: משאלה -‬
‫אני מבין...‬
‫אתה לא חש הקלה, עכשיו שסיפרת הכול?‬
‫מדבר קומגאי. אוישי, עבור.‬
‫כן, שלום, כאן אוישי.‬
‫שמעתי מוקדם יותר שהיא הודיעה‬ ‫לבית הספר שהיא לא תגיע.‬
‫אין פעילות מול בית סונוזאקי.‬ ‫המטרה עדיין בפנים.‬
‫בסדר, המשיכו בבקשה במעקב.‬
‫כן המפקד.‬
‫אמממ...‬
‫אופס. שמעת את זה?‬
‫המפקד לא נתן אישור לחקירה.‬
‫לא הצלחנו לקבל אישור לתשאל אותה‬ ‫או לבצע חיפוש בבית שלה.‬
‫איננו יכולים לנסות לעשות דבר בלי צו.‬
‫אלא אם נתפוס אותה על חם.‬
‫אוישי...‬
‫יכול להיות שאתה דוחף את קייצ'י...‬
‫כדי שייכנס לבית סונוזאקי?‬ ‫-מה?‬
‫ואם משהו יקרה...‬
‫תכננת להשתמש בזה כתירוץ בשביל להיכנס?‬
‫נכון?‬
‫גם אם כתוצאה מזה קייצ'י יותקף?‬
‫נו, נו, אני רואה שיש לנו פה בלשית-על...‬
‫אין לך בושה! ככה המשטרה פועלת?‬
‫רנה!‬
‫אוישי לקומה, עבור.‬
‫היער הזה...‬
‫לא, ההר הוא חלק מהגינה שלהם?‬
‫- סונוזאקי -‬
‫מיון...‬
‫ראשית, אני צריך להתנצל.‬
‫אתה? למה?‬
‫בליל פסטיבל שילוח הכותנה‬ ‫נכנסתי למקדש הכלים הטקסיים.‬
‫ידעתי שאני לא אמור להיכנס לשם.‬
‫אבל התייחסתי לזה כאל הרפתקה קטנה.‬
‫לא התכוונתי לפגוע.‬
‫אני מתנצל! אני מצטער!‬
‫עברו כבר כמה ימים.‬
‫אולי כבר מאוחר מדי, אבל אני מתנצל.‬ ‫אני מצטער.‬
‫אם אתה מרגיש שמה שעשית לא היה בסדר,‬ ‫אני חושבת שזה מספיק.‬
‫מיון...‬
‫קייצ'י מתנצל ברצינות.‬
‫לא ראוי שתגיבי לו ברצינות גם כן?‬
‫אני רצינית.‬
‫זה נראה כאילו אני לא רצינית?‬
‫כן.‬
‫קייצ'י, זה מספיק. בוא נספר לה הכול.‬
‫נראה שזה מה שמיון רוצה.‬
‫מיון, הזמנת לפה את ריקה וסאטוקו‬ ‫לפני יומיים, נכון?‬
‫כנראה שריקה באה לפני ארוחת הערב.‬
‫היא באה עם בקבוק גדול בשביל רוטב סויה.‬
‫ואז... העלמת אותה.‬
‫זה היה אמור להיגמר שם.‬
‫עבורך.‬
‫מה זה אומר?‬
‫לא ציפית שריקה...‬
‫תגיד לסאטוקו שהיא באה אלייך, נכון?‬
‫ארוחת הערב לשתיים שסאטוקו הכינה‬ ‫נשארה במקרר מבלי שנגעו בה.‬
‫לפי זה, אנחנו יודעים מה אמרת לסאטוקו‬ ‫כשהזמנת אותה לבוא.‬
‫זה...‬
‫וואו! אני נכנעת!‬
‫אלוהים!‬
‫גם ראש הכפר היה...?‬
‫טומיטקה וטאקנו גם?‬
‫נעים מאוד. הרשו לי להציג את עצמי.‬
‫אני היורשת של ראש משפחת סונוזאקי, מיון.‬
‫אני מתכוונת לדבר בכנות ובפתיחות,‬ ‫ככל שביכולתי.‬
‫ידעתם ששמו הקודם של הינאמיזאווה‬ ‫היה הכפר אוניגפוצ'י?‬
‫אבותינו, מהכפר אוניגפוצ'י...‬
‫היו אנשים חכמים, צאצאים לאנשים עם דם שדים.‬
‫אבל אנשי הכפר שליד הבסיס‬ ‫קראו לנו "שדים", ובזו לנו,‬
‫וזרקו עלינו אבנים.‬
‫כדי להילחם ברשעים כאלה,‬ ‫אנשי הינאמיזאווה...‬
‫התאגדו כדי לעמוד נגדם.‬
‫קייצ'י, כשהביריונים תקפו אותך בעיירה...‬
‫אתה זוכר שהרבה אנשים באו להציל אותך?‬
‫להחזיר את הינאמיזאווה למעמד הקדוש שלו...‬
‫שהכפר יהיה נערץ,‬ ‫כמו שהיה הכפר אוניגפוצ'י...‬
‫זו המשאלה היקרה ביותר של צאצאי הכפר...‬
‫וגורלה של משפחת סונוזאקי, יורשיו של השד.‬
‫יורשיו של השד?‬
‫בכל דור במשפחת סונוזאקי...‬
‫נהוג להוסיף "שד" לשמו של ראש המשפחה.‬
‫ההברה "מי" בשם שלך כוללת את הסימן ל"שד".‬
‫זה לא רק שמי.‬
‫ישנו שד גם על גופי.‬
‫זה בסדר, מיון.‬
‫אין שום צורך להראות אותו.‬
‫תודה.‬
‫לגבי מקרי המוות המסתוריים‬ ‫בחמש השנים הללו...‬
‫הייתי מעורבת באופן ישיר בחלקם...‬
‫ובאופן בלתי ישיר באחרים.‬
‫שלוש המשפחות האחרות ביצעו חלק מהם,‬ ‫לא רק משפחת סונוזאקי.‬
‫אבל אני מאמינה שאני הייתי במרכז של כולם.‬
‫אבל הרגת את ריקה וסאטוקו, נכון?‬
‫אני לא אשמיע תירוצים.‬
‫השד שוכן בשמי ובגופי...‬
‫ובלבי.‬
‫אבל חסת על חייו של אדם אחד, מרצונך החופשי.‬
‫טוב, את תוהה למה לא הרגתי את האדם הזה?‬
‫כשד, אין לי מושג.‬
‫אולי למיון היו סיבות ‬ ‫בגללן היא לא רצתה להרוג אותו?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אוישי נמצא בחוץ, נכון?‬
‫כן... כנראה.‬
‫יש דרך לברוח?‬ ‫-לא נראה לי...‬
‫הסגירי את עצמך. נבוא איתך.‬
‫לעולם לא ננטוש את חברתנו הטובה ביותר.‬
‫כנראה שלא אוכל לנצח את רנה.‬
‫לפני כן...‬
‫אני רוצה שתשאירי אותי ואת קייצ'י לבד‬ ‫לחצי שעה.‬
‫אני יכולה לאחוז בזרוע שלך?‬
‫זה בסדר.‬
‫נראה שגם שיון חיבבה אותך.‬
‫באמת?‬
‫שיון עדיין חיה.‬
‫באמת?‬
‫בוא איתי.‬
‫אני רוצה שתראה את כל הפשעים שלי.‬
‫למרות שכל זה כבר קרה ונגמר, למעשה...‬
‫לא משנה מה אראה...‬
‫מבחינתי, מיון סונוזאקי היא‬ ‫החברה הטובה ביותר שהייתה לי אי פעם.‬
‫זה לא יישתנה...‬
‫עד סוף ימיי.‬
‫למה אתה ורנה מגניבים כל כך ברגעים כאלה?‬
‫אם אתה רוצה לוותר, עכשיו זה הזמן.‬
‫אם צריך, אני אמשיך לומר את זה:‬ ‫מיון סונוזאקי היא החברה הטובה ביותר שלי.‬
‫אני חושבת שאני יודעת למה מיון אהבה אותך.‬
‫כלי עבודה חקלאיים במקום כזה...‬
‫מיון...‬
‫התבוננת במה שיש במקדש הכלים הטקסיים, נכון?‬
‫כלי העינויים האלו...‬
‫יוצרו כדי לאכוף את הכללים הנוקשים‬ ‫של הכפר אוניגפוצ'י.‬
‫מי שהפרו את הכללים הוצאו להורג באכזריות‬ ‫על מנת ללמד לקח.‬
‫היו כלים כאלה.‬
‫זה היה לפני זמן רב, נכון?‬
‫משפחתי שצריך להמשיך לקיים ‬ ‫את טקס שילוח הכותנה, גם אם בימינו,‬
‫זה צריך להיות באופן סודי..‬
‫אלה מושבים לצפייה.‬
‫הרגתי אותם פה.‬
‫קיימתי את שילוח הכותנה לפניהם.‬
‫איפה שיון?‬
‫בכלא ששם.‬
‫איפה סאטוקו וריקה?‬
‫לא רציתי שיגיעו התולעים,‬ ‫אז זרקתי אותן לבאר.‬
‫מצטערת.‬
‫שיון!‬
‫קייצ'י?‬
‫שיון!‬
‫קייצ'י? קייצ'י!‬
‫קייצ'י!‬
‫קייצ'י...‬
‫תודה לאל שאת בסדר.‬
‫לא!‬
‫אני לא יכולה לסבול את זה יותר! לא!‬
‫אם את שונאת אותי, תהרגי אותי!‬
‫תהרגי אותי כבר!‬ ‫-תירגעי, שיון!‬
‫זה נגמר!‬
‫אם את באמת רוצה כל כך למות...‬
‫אחרי שאהרוג את הבחור הזה,‬ ‫אני אהפוך אותך, לאט-לאט, לבשר טחון.‬
‫לא!‬
‫את שומעת, שיון? זה מתחיל עוד רגע!‬
‫תיהני מהצרכות של קייצ'י.‬
‫התעוררת סוף סוף?‬
‫מי את?‬
‫מה? מיון סונוזאקי.‬
‫לא יכול להיות שאת מיון.‬
‫באמת? אז מי אני?‬
‫את שד.‬
‫קייצ'י, אני אגיד לך דבר אחד בלבד...‬
‫השד הזה נמצא בתוכי כבר די הרבה זמן.‬
‫דבר קטן אחד העיר את השד.‬
‫אתה הסיבה העיקרית שהכול נדפק.‬
‫אם רק היית נותן אז‬ ‫את הבובה שקיבלת למיון...‬
‫אולי הכול לא היה מתמוטט.‬
‫אם לא היית גורם למיון לבכות,‬ ‫לא הייתי מתעורר.‬
‫העינוי הזה ממש פשוט.‬
‫אני אתקע חמישה-עשר מסמרים‬ ‫לפרקים ביד ימין וביד שמאל שלך.‬
‫מה קורה?‬
‫אני מהססת.‬
‫אם זה מה שירגיע את השד של מיון,‬ ‫לכי על זה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אבל בתמורה, תבטיחי לי שני דברים:‬
‫בבקשה, תסלחי לשיון.‬
‫אפילו עכשיו, אתה יותר דואג לשיון‬ ‫משאתה דואג לעצמך?‬
‫והדבר השני הוא שתתני למיון‬ ‫את הגוף שלה בחזרה.‬
‫זה הכול.‬
‫אתה אפילו לא חושב להתחנן על חייך?‬
‫אז הדבר השלישי הוא שלא תהרגי אותי.‬
‫אמרת בהתחלה שני דברים.‬
‫אז זהו זה.‬
‫חבל מאוד.‬
‫כנראה שאני אפר את ההבטחות, כי אני שד.‬
‫אבל אני מוכנה למלא את המשאלה השלישית שלך.‬
‫להציל את שיון... זה כבר לא אפשרי.‬
‫בגלל שהשד יהרוג את שיון,‬ ‫אי אפשר לעצור את זה.‬
‫תוותר.‬
‫להחזיר את הגוף הזה למיון...‬ ‫גם זה כבר לא אפשרי.‬
‫אתה שומע את זה?‬
‫כנראה שבגלל שלא חזרת, רנה קראה לאוישי.‬
‫מצטערת שחיללתי את מיון.‬
‫לא משנה מה יקרה, מיון שבתוכי לא תשתנה.‬
‫אתה צריך לשכוח ממנה.‬
‫גם אם תראה אותי אחרי היום, אל תתקרב אליי.‬
‫זה יהיה רק השד שחי בגוף שלי.‬
‫היי. שתי אלונקות!‬
‫הצלנו את קייצ'י מאברה ושיון סונוזאקי.‬
‫קייצ'י!‬
‫מיון טרם נתפסה.‬
‫גם גופות הקורבנות טרם נמצאו.‬
‫קומגאי!‬
‫איזה פשע נורא. האשם הוא...‬
‫אני מבינה... אתה עובר מפה...‬
‫אני אהיה בודדה. רק אני נשארתי.‬
‫זה בסדר שאת מסתובבת פה?‬
‫רציתי לדבר איתך פעם אחרונה.‬
‫אני לא יכולה להישאר פה יותר.‬
‫את בסדר?‬
‫השתדלתי מאוד עד היום...‬
‫אבל אני לא יכולה לעצור את זה.‬
‫היי!‬
‫את בסדר? בטוח ש...‬
‫הספקתי!‬
‫עשיתי את זה!‬
‫הרגתי את כל מי שרציתי להרוג!‬
‫שיון המסכנה.‬
‫היא בטח מתה מיד מגובה שכזה.‬
‫נרשום את זה כרצח ותאונה.‬
‫כן...‬
‫זו לא יכולה להיות תאונה.‬
‫עוד לא מצאו את מיון?‬
‫כן. באתי למסור לך עדכון לגבי זה.‬
‫מצאו אותה.‬
‫זה לא הכול.‬
‫מצאו גם את הבאר.‬
‫כמו שאמרת, מצאנו את הגופות...‬
‫כל מי שמתו, בתחתית הבאר.‬
‫אגב, מאברה...‬
‫מי שדקרה אותך באמת הייתה מיון סונוזאקי?‬
‫כן.‬
‫אוישי, אסור לעשן פה.‬
‫למעשה, מצאנו גם את מיון בתחתית הבאר.‬
‫מה?!?‬
‫נראה שהיא מתה ביום בו פשטנו על המקום.‬
‫אז מי תקף אותי ואת שיון?‬
‫אתה זוכר את מותה של טאקנו?‬
‫כן. שמעתי שהיא נשרפה למוות.‬
‫לפי תוצאות הנתיחה שלאחר המוות,‬ ‫הגופה שלה נמצאה 24 שעות אחרי שהיא מתה.‬
‫אז כשהתגנבתם למקדש הכלים הטקסיים‬ ‫בליל הפסטיבל,‬
‫טאקנו כבר הייתה מתה.‬
‫יש יותר מדי גוויות הולכות בתיק הזה.‬
‫הענקתי לך משאלה אחת...‬
‫אבל היא כבר פגה.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מה שאני שוכחת הוא חומך.‬
‫הצליל של צעדים עצובים שחוזרים על עצמם.‬
‫רסיס הזיכרון שמפתה אותך לגשת לדלת.‬
‫כשהציקדות בוכות.‬
‫- רצח על ידי קללה‬ ‫חלק 1: אח בכור -‬
‫תוכלו להאמין בכך?‬
‫- תרגום כתוביות: טל אורבך -‬